- Er du klar? - Klar er bare fornavnet.
Hva har vi her? Skumle neshorn?
Krokodiller? Rabiate ulver? Kom an!
Husk, dette kan være din tøffeste utfordring noensinne.
Nå er det like før det smeller!
Nybegynnerklasse i Kung Fu.
Kan jeg bruke Wuxi-fingergrepet?
Helst ikke.
Husk det, Po, at hver generasjon lærer opp den neste.
Slik lever Kung Fu-kunsten videre i deg, og nå i disse...
...bedårende barna. - Hva?
- Lykke til. - Vent nå litt!
Mester Shifu! Kom igjen, da!
Ok, sett dere ned nå.
Hallo?
Hei, hei, ro dere ned.
Ok.
Plasser bomullsdottene på gulvet!
- Dragekrigeren! - Jepp, takk skal dere ha.
Kommer vi til å lære kule Kung Fu-triks?
- Ja. - Jippi!
Nå skal vi virkelig begynne å slåss!
Vent litt. Slåssing er bare en liten del av Kung Fu.
Det er kult, men en liten del.
"Kung Fu" betyr å foredle seg selv.
Å være så god du bare kan. Det er det det handler om.
- Jeg vil være som Tigress. - Skal vi ikke slåss?
- Ja, som De fantastiske fem? - Ja!
De fantastiske fem? Ja, de er stilige, hva?
Men det var ikke slåssing som gjorde dem fantastiske.
Nei. Hver av dem måtte lære seg Kung Fuens hemmeligheter-
- før de ble fremragende.
- Hva slags hemmeligheter? - Fortell oss!
Jeg bør egentlig ikke si noe.
Det er derfor det er hemmelig. Hemmelighetsstemplet.
Vær så snill!
Greit, men ikke avslør noe. Jeg kommer til å nekte for alt.
Jeg kommer til å si: "Hva? Jeg har ikke sagt noe!"
DE FANTASTISKE FEMS HEMMELIGHETER
Selv da mester Mantis var et lite kryp, var han rask.
Lynrask!
- Når noen trengte hjelp, - - Hjelp!
Kabloo!
- Var han der.
Ta ham!
Han var dalens helt, -
- men han hadde et lite problem.
- Kelner, jeg sulter i hjel! - Han var dødsutålmodig.
Hvorfor tar det så lang tid?
Verden var for sein for Mantis.
- Han var for rask for verden. - Hit med den!
En dag havnet han i trøbbel på grunn av det.
En flokk krokodiller stjal landsbyens lager med...
- Ved. - Ullkåper.
Hvis vi ikke får dem tilbake...
Blir dere umoderne?
...vil vi fryse i hjel.
Som jeg trodde. Og hvor dro disse tørrhudete bandittene?
- De dro... - Vestover!
- Nei, mot øst! - Hva...?
- Mot... - Fjellet!
Nei!
- Øya til... - Neshornene?
...krokodillebandittene! - Krokodillebanditter? Øst? Ullkåper!
Jeg visste det. Trenger en båt.
- Du må være veldig... - Kjapp.
...forsiktig. Og ta med... - Nistepakke?
...dette kartet. - Ingen kart!
- Mantis, de... - Vil ikke ane uråd.
Feller. De er kjent for å sette feller.
En felle? Hvorfor sa ingen noe?
Jaså, er det ikke gode, gamle Mantis.
Du var vel så rask at du glemte å se etter feller.
Slipp meg ut så skal jeg vise hvor raskt dere begynner å grine.
Vi etterlater deg der, så ser vi hvor raskt du blir gammel.
Samme hvor mye han prøvde, klarte ikke Mantis å rømme.
Samme hvor mye jeg prøver, klarerjeg ikke å rømme.
Han måtte bare sitte i ro og vente på at noe skulle skje.
Så han ventet og ventet...
...og ventet.
Helt til noe utrolig hendte.
For første gang beveget verden omkring Mantis seg raskere enn ham.
Mens han ventet, gikk Mantis inn i en-
- utrolig herlig sinnstilstand.
Mantis hadde funnet det ene han hadde manglet.
Tålmodighet.
Og en genial plan.
Våkne, Mantis. Tid for mat.
Karer?
- Så ekkelt. - Jeg tror han er dau.
- Pirk i ham med noe! - Forsiktig. Forsiktig.
Mantis måtte samle opp hver en dråpe Ohi han kunne...
...for ikke å begynne å le.
Krokodillene falt fullstendig for hans utrolige-
- "ligge i ro kjempelenge"-teknikk.
Vent.
Mantis hadde endelig skjønt hvordan han skulle foredle seg selv, -
- den mektige tålmodighetskraften. - Ja.
- Nei, vent nå litt. - Jeg er Mantis!
- Kom igjen. Nei. Nei. - Vent.
Det er "ligge i ro kjempelenge"-teknikken.
Dere har ikke skjønt poenget. Det handler ikke om å slåss.
Hold opp med slåssingen.
Sitt ned, nå!
Følg med denne gangen.
Det sies at Viper-klanen stammer fra mektige drager-
- hvis legendariske ild ble destillert inn i slangens mektige gift.
Store mester Viper var den største i den sagnomsuste klanen.
En berøring av tennene hans kunne felle 15 gorillakrigere.
Og en mellomstor krokodille.
Ondskapen selv skalv for ham, -
- foran hans formidable og fryktløse huggtannteknikk.
Så det var med stor glede at datteren til den store mesteren-
- ble født for å føre det videre.
Endelig en liten kriger som kan føre arven videre.
Da den lille slangen smilte til faren sin, skalv hele verden.
Riktig. Ingen huggtenner.
Ingen gift!
Årene gikk.
Faren til Viper var den eneste som kunne beskytte landsbyen.
Fra de slemme.
Viper hadde fortsatt ingen tenner.
- Mesteren var trøstesløs. - Kan jeg hjelpe?
Nei, lille venn. Det er for farlig for deg.
Så lille Viper danset en dans for å få faren til å smile.
Det funket. Littegrann.
Jeg vet hva dere tenker.
- Hvor er slåssingen? - Ja!
Tålmodighet. Den begynner...
...nå!
Ok, ikke riktig ennå. Snart!
Tid for månefestivalen.
All den triste dansingen for faren-
- gjorde at Viper blomstret og ble en av de beste vimpeldanserne.
Men uten huggtenner var hun redd for å dra på festivalen.
Mesteren var på vei for å kjøpe wonton da...
En gorillabanditt!
Kryp i støvet, gamle orm. Byen vil snart skjelve under min mektige neve.
Ikke hvis jeg slår deg med min formidable fryktløse-
- huggtannteknikk!
Bit meg, da, o giftige slange!
Hans huggtenner var uslåelige!
Hva?
Min giftsikre rustning står imot dine legendariske huggtenner!
Far!
Viper? Viper!
Viper ante ikke hva hun skulle gjøre.
Men én ting visste hun...
Ingen banker pappaen min!
En liten slange med søte bånd?
Skal du danse for meg?
Hvis det gjør deg fornøyd.
Skal vi danse?
Jeg trenger ingen tenner for å slåss!
Synd nevene dine ikke er like raske som munnen din.
Min illusoriske dans er sterkere enn din giftsikre rustning.
Den store mesteren undret seg over den lille giftløse slangen-
- som hadde lært seg å danse for å få faren til å smile.
Og det hadde hun.
Den kvelden fant Viper mot, -
- en større kraft enn gift.
Hva?
Hvorfor henger dere med leppa? Viper var kjempestilig.
Ja, men hun var så kul. Vi er bare kaniner.
Vi er ikke som Viper.
Nei, det er sant.
Det er det som er poenget! Orane var heller ikke kul.
For 20 år siden studerte de beste studentene fra hele Kina-
- ved det berømte Lee Da Kung Fu-akademiet.
Den beste av dem var May Ling.
Hun var helt enestående.
Orane var også der.
- Som... vaktmester. - Orane!
- Opptaksprøvene er neste uke. - Er de?
Orane lengtet etter å bli student.
Så alt må gjøres klart her.
Men han trodde han var for tynn.
Orane, begynn å feie!
Det var tøft å være student, men det var tøffere for Orane.
Orane! Du er helt utrolig.
- Jeg? - Du burde ta opptaksprøven.
Nei, det er galskap. Nei. Nei. Nei.
Du får aldri vite det hvis du ikke prøver.
Hvis May Ling syntes det, så kanskje han skulle prøve?
Så hver kveld etterjobb trente Orane til opptaksprøven.
Dagen for utprøvingene kom.
Alt man måtte gjøre for å komme inn på skolen, var å ta det røde flagget.
Det var enkelt.
Enkelt, men umulig!
Patetisk. Ingen som klarer det?
- Vent. Det er én. - Hei, folkens.
Orane?
Ja. Med de magre beina.
De magre beina mine. Den var ny.
Orane. Når du først er her, kan du jo begynne å rydde.
Beklager.
Ikke tenk på det. Det går helt fint.
Orane! Sett i gang! Det er tenner strødd overalt.
Det går helt fint, altså.
Ett ord dukket opp, nemlig "fint". Helt fint.
Orane! Stopp!
Gå sakte ut.
Men Orane rørte seg ikke.
Så kjente Orane noe nytt.
Selvtillit!
Han følte det fra sine magre fotsåler til tippen av nebbet!
Selv hatten var full av selvtillit!
Så dere syns ikke dere er kule? Flaks om dere ikke er så kule.
Vent, halvparten så kul som... hvor lite kul Orane var.
Skjønner dere?
Jeg blir sulten av all denne treninga.
Vi tar en lunsjpause.
Vent. Du har ikke fortalt oss alle hemmelighetene.
Harjeg ikke? Jeg tror nok jeg har det.
Nei, Po, du har ikke det.
Harjeg ikke? Én, to, tre...
Nei, jeg har visst ikke det.
Neste time.
Det hele begynte for flere år siden på barnehjemmet Bau Gu.
Unger.
Hver måned fikk ungene på Bau Gu sjansen til å finne en familie!
Det var et lykkelig sted.
Sånn så det i alle fall ut.
For Bau Gu-barnehjemmet hadde en fryktelig hemmelighet.
Et monster!
Et grusomt og mektig beist som ingen kunne temme!
En natt rømte det!
Se!
Monsteret på Bau Gu var ingen ringere enn...
...Tigress.
Jeg vil jo bare leke.
Hun var ikke som de andre lodne kaninene og de søte andungene.
Vent!
Stakkars Tigress ante ikke hvor sterk hun var.
Ingen ville komme dit for å adoptere fordi de var redd henne.
Hun er et monster. Et monster.
Barnehjemmet trengte hjelp.
Tigress?
Jeg er Shifu. Jeg er...
Redd?
- Nei. - Det bør du være.
Jeg er Tigress. Monsteret Tigress!
- Et monster ingen vil ha. - Du er ikke noe monster.
Du er bare ei lita jente.
Skal vi spille?
Du må lære å kontrollere styrken din.
Og så begynte treningen.
Dette spillet krever disiplin, presisjon, -
- en stødig hånd og et sterkt hjerte.
Fokuser. En gang til.
Tigress gjorde sitt beste, men klarte ikke å kontrollere temperamentet.
En gang til.
Ukene ble til måneder.
En gang til.
Helt til hun en dag...
...hadde greid det.
Treningen var fullført.
Igjen var Bau Gu-barnehjemmet det lykkeligste stedet i Kina.
Men Tigress måtte bestå én test til.
Ville hun finne seg en familie?
Skikkelig nedtur.
Du kan prøve igjen neste gang.
Alle de voksne var fremdeles redde for henne.
Bortsett fra én.
- Shifu! - Kom. La oss dra hjem.
- Syns dere liksom det er morsomt? - Ja.
Det er enklere å le av noen enn at noen ler av dere.
La meg fortelle om Monkey.
Tre ord.
F-Æ-L. Fæl.
Ok, det ble ett ord, tre bokstaver.
Men ikke fæl som i kult.
Monkey var også fæl-
- på en ikke så bra måte.
Hei, her borte.
Dust!
Landsbyboerne hadde fått nok. Derfor la de en plan.
Stikk!
Greit, kanskje ikke noen genial plan.
I stedet for å be Monkey om å dra, -
- ville de tvinge ham til å dra.
Uansett hvem de sendte, -
- hadde de ikke sjans mot Monkey.
Monkey kunne bokstavelig talt flå buksene av hvem som helst.
Vel, nesten hvem som helst.
Monkey, du må dra.
Klart. Hvis du slår meg, drarjeg.
Hvis ikke, er det du som må dra.
Uten bukser.
Men Oogway hadde ingen bukser.
Vi får se.
Hva gjør du nå?
Du reddet meg. Hvorfor det?
Monkey, du har vist meg store evner, -
- men jeg merker også smerte i deg.
Du vinner. Jeg skal dra.
Bli. Bruk evnene dine til noe godt, unge kriger.
Finn den ene tingen du ble nektet for så lenge siden.
Buksene mine?
Barmhjertighet.
Tusen takk, mester.
Slik lærte Monkey seg å behandle andre-
- slik som han ville bli behandlet.
Og nå var han virkelig god.
Skikkelig god.
Men også fæl, som i fæl-tastisk god!
- Ja! - Uten bukser!
Hei! Hei. Rolig nå.
- Shifu! - Ikke så enkelt?
Nei, det...
Å lære bort Kung Fu er en kunstform-
- som det tar mange år å mestre.
Ikke vær skuffet om du har feilet.
Si meg, hva vet du om Kung Fu?
Man lærer om slåssing!
Men også om tålmodighet.
- Og mot. - Og disiplin.
Og barmhjertighet.
Den styrker selvtilliten.
Fortsett... mester Po. Jeg går for å meditere.
Bra jobbet. Ikke verst til å være første treningsøkt.
Men, Po, hva med deg?
- Meg? - Ja!
Fortell oss om din første dag.
Kom igjen, fortell!!
Den var bare råkul!
Stilig.
SLUTT